Ернст Щадлер
Здрачът

Превод от немски: Венцеслав Константинов, —

chitanka.info

Над градската улица тежко се спуща вечерният здрач,

Над сивите циглени покриви, стройните кули,

Над прах, мръсотия, наслади, страдания, градски лъжи —

Спуща се с царствена неумолимост.

Подобно на скални отломки тъмнеят грамадите-облаци,

Надвиснали, каменни… Бавно се носи във въздуха

Безумно упорство, узрява внезапният бунт —

Далече на запад издъхва денят.

През есенноцветните кестени стене среднощната буря,

Сякаш във миг светове се разбуждат за бдение

И за последна, решителна кървава битка.

Упорство в сърцата и диви мечти за борба, за неволя и бурна победа.

Аз се притискам в желязната клетка на своя балкон и съзирам

Как хиляди пламъци блясват и как заискряват червени бради,

Виждам ранения колос отново да сграбчва горяща хоругва.

Отново отеква старинният, див героичен напев

В трептящи акорди —

Срива се

Тътне

Глухо —

Далеч…

По тъмната улица дрънкат файтони. И музика. Пеят бойци-запасняци.

Внезапно и аз се възнасям —

Над кули и покриви тропа нощта.

1902

Заслуги

Имате удоволствието да четете тази книга благодарение на Моята библиотека и нейните всеотдайни помощници.

http://chitanka.info

Вие също можете да помогнете за обогатяването на Моята библиотека. Посетете работното ателие, за да научите повече.